Krång Olof Erickson - Barth Ar Kell - Vita björnen
Olof föddes 1864 i Öna by och växte upp i ett mycket fattigt hem. Han läste äventyrsskildringar, bl a om guldgrävare, och började drömma om att själv bege sig ut i världen och söka lyckan. När hans äldre syster Anna begav sig till Norrköping, för att söka arbete följde Olof henne, med förhoppning att påbörja sin drömresa till Australiens guldfält.
Endast 12 år gammal blev han skeppsgosse på en dansk brigg. Sedan jobbade sig Olof fram på olika skepp och lärde sig bemästra hav och båtar. Hans drömmar om guld infriades aldrig trots hans tappra försök i Australien, Nya Zealand och Alaska.
Efter att ha jobbat längs Californiakusten en period sökte sig Olof norrut till en plats som mer liknade hans hemtrakt Dalarna. Han hamnade i staden Seattle, som var under kraftig expansion, och bestämde sig för att där skaffa sig en trygg punkt i tillvaron.
![](bilder/801140/Vita%20Bj%c3%b6rn.jpg?DoProcessing=&w=550)
Han ville anlägga ett eget samhälle och slog sig ner i södra Washington, där det ännu fanns orörd mark. Olofs område gränsade till Quillayute-indianernas reservat. Han kom snart på god fot med indianerna, och de blev till ömsesidig hjälp för varandra.
Genom upprättandet av en handelsstation blev Olof mellanhand vid indianernas försäljning av skinn. I utbyte arbetade indianerna med varutransporten sjöledes. Samhället växte och fick namnet Mora. Vägar anlades och postförbindelse upprättades. Orten fick t.o.m ett hotell, Hotel Mora.
Olof som nu bildat familj flyttade 1910 till Port Angeles för att barnen skulle få ut utbildning. Han fortsatte med affärsverksamhet och bidrog ekonomiskt med att bilda The Washington State Bank och sparbanken i staden. Olof arbetade sig upp och innehade flera högre tjänster däribland president och VD för Port Angeles Savings & Loan Association.
Det goda förhållandet till indianerna bekräftades 1923, då Quillayute stammen utsåg Olof till hövding med namnet Barth-Ar-Kell, som betyder Vita Björnen.
K.O Erickson var en man med oerhörd viljestyrka, inga hinder var oöverkomliga för honom. Våren 1954 gravsattes han i sin födelseort Mora.