Sverige var länge ett fattigt land och många textilier sparades, även de katolska efter reformationen. Sverige har också en kulturminneslag som härstammar från 1500-talet och som hela tiden har krävt vård och underhåll av kyrkans inventarier. I Uppenbarelsekyrkan finns prästens kläder från det att kyrkan byggdes år 1913 fram till nutid.
– Det finns mycket intressant i kyrkans historia om hur en präst ska vara klädd. Varje församling har till exempel egna liturgiska skrudar som används i gudstjänstlivet. De är ofta dyrbara. Här i sakristian kan vi se en del av det allkonstverk från Ferdinand Boberg skapade, säger kyrkoherde Lars Viper, och visar mässhakarna från kyrkans tillkomst i sakristian.
Till prästens skrud hör bland annat mässhake, stola, röcklin och alban. I glasmontern hänger två svarta kappor som prästen hade över sin ämbetsdräkt långt in på 1900-talet.
– Den här är Söderblomska kappan. Den hade prästen på begravningar bland annat. Den stående klädseln var alltid kaftanen med elvan och den svarta kappan över. Man klädde sig ofta varmt eftersom det var kallt i kyrkan, säger Lars.
Bredvid de båda kapporna hänger en vit mässkjorta med broderade detaljer. Idag kallas den för alba och är fotsid med långa ärmar.
– Mässkjortan som vi ser här är väl använd, som Lars tar fram ur glasmontern. Det är också Ferdinand Boberg som tog fram den och det är en vacker underdräkt till mässhaken, säger Lars.
Skrudarna
Nyhet PubliceradDet textila kulturarvet i svenska kyrkor är unikt. Prästens kläder, eller skrudar, berättar historien om hur prästens vigning tolkats. Kyrkoherde Lars Viper tar oss med in i sakristian i Uppenbarelsekyrkan och visar ett kulturarv väl bevarat.